НАСТУП РАДЯНСЬКОГО ТОТАЛІТАРИЗМУ ТА ДУХОВНО-ІНТЕЛЕКТУАЛЬНИЙ ОПІР ЙОМУ В УКРАЇНСЬКІЙ ЛІТЕРАТУРІ В ДОБУ РЕПРЕСІЙ ТА В ПЕРІОД «ВІДЛИГИ» - Ямчук, Павло (Філологічний часопис, 2018)
У пропонованій увазі читачів статті вивчено способи і форми агресивного наступу російсько-радянської компартійної критики на українську духовно-ментальну ідентичність. Ця ідентичність, зосібна, виявлялася у формах прозового літературного імпресіонізму як однієї з ключових літературно-естетичних течій феномену українського Розстріляного Відродження. У зазначеному контексті докладно проаналізовано маловідому нині, проте значущу для того часу статтю «Імпресіоністичними манівцями» радянського критика вульгарно-соціологічного спрямування С. Щупака, яка мала на меті знищення творчості й самої особистості одного зі знакових митців вітчизняної імпресіоністичної прози – Григорія Косинки. Без розуміння підстав, мотивацій і форм появи на межі 1920–30-х років таких погромних, інспірованих російсько-радянською окупаційною владою статей годі й говорити про розуміння сутності духовно-інтелектуального Опору українства цієї епохи. Окремо, проте, в цьому ж трансцендентальному українському семіотичному дискурсі вивчено й осмислено деякі аксіологічні концепти й констатації нотатки зі «Щоденників» Олеся Гончара 2-ої половини ХХ віку, що свідчать про незнищенність Опору українства всім видам інтелектуального й буттєвого поневолення.