УКРАЇНСЬКІ ПАСІОНАРІЇ НЕПАСІОНАРНОГО СТОЛІТТЯ. СИМОН ПЕТЛЮРА, СЕРГІЙ ЄФРЕМОВ, ОЛЕНА ТЕЛІГА - Ямчук, Павло (Філологічний часопис, 2018)
У пропонованій статті вивчаються малодосліджені, з огляду пасіонарності, в добу УНР та подальшу епоху Розстріляного Відродження, аспекти діяльності українських літературознавців і діячів вітчизняного національного та громадсько-політичного становлення ХХ ст. Вивчення місця і ролі в українській історії і культуротворенні першого віце-президента ВУАН у 1923–1929 роках, видатного вченого-літературознавця акад. С. Єфремова та літературознавця і державного діяча С. Петлюри автор статті подає із залученням рецепції їхніх феноменів видатним українським поетом і філософом Є. Маланюком. Також у статті досліджено позицію акад. Єфремова в той час, коли він перебував, як обвинувачуваний, під сфабрикованим ГПУ СССР, судом на процесі Спілки Визволення України. У статті проведено світоглядні паралелі між позицією С. Єфремова на процесі СВУ та ідейними засадами, що їх обстоювала Олена Теліга у своїх працях та повсякчасній діяльності як діяч антигітлерівського Опору. У цьому ж контексті вивчається сутність феномену українського духовно-інтелектуального й буттєвого спротиву тоталітарній ідеології й практиці, осмислюються його базисні константи. Зокрема, йдеться про оборону академіком Єфремовим на процесі СВУ ув’язненого і висланого ГПУ за межі України визначного вітчизняного вченого-візантолога, академіка ВУАН Харламповича, про захист підсудним Єфремовим вітчизняної духовної самобутності та національно-культурної ідентичності. Окремо вивчаються, значною мірою вдалі, спроби акад. Єфремова захистити одного з фундаторів новітньої української національної педагогіки В. Дурдуківського, благовісника УАПЦ В. Чехівського. Акцентується на осмисленні стратегії захисту підсудним на процесі СВУ С. Єфремовим 1930 року демократичних засад і традиційних для європейського українства ідеалів розвитку майбутньої незалежної Української держави. У статті акцентовано на запереченні С. Єфремовим як одним з ідеологів і творців новітньої Української державності 1917–1920 років будь-яких форм національного гноблення, пригнічення панівною нацією інших. Осмислення вищевказаних аспектів є важливим для українського й світового сьогодення.